Представники Посольства Республіки Польща, виробника протезів EnForce Medical Technologies та благодійного фонду Siepomaga разом із представниками Міністерства у справах ветеранів відвідали центр соціально-психологічної реабілітації в Бородянці Київської області, де розглядають можливість розміщення Українсько-Польського центру протезування.
“Планується, щоб у такому закладі люди змогли отримувати протезування та проходити реабілітацію”, – повідомляє Міністерство реінтеграції тимчасово окупованих територій України.
Першими заклад оглянули ветерани – учасники “Ігор Нескорених”. Зокрема, протестували на доступність, наявність усього необхідного для психологічного та фізичного оновлення ветеранів з інвалідністю, а також перевірили якість надання послуг.
Тепер очікується експертна оцінка від польської сторони щодо можливості його розміщення саме в приміщенні Бородянського центру.
Ініціативу створення Українсько-Польського центру протезування обговорювали в рамках роботи українсько-польської міжурядової комісії.
Можливість розширення, за рахунок додаткового будівництва чинного центру, перебуває в процесі обговорення.
Криворізький гірничо-металургійний комбінат ПАТ “ArcelorMittal Кривий Ріг” (АМКР, Дніпропетровська обл.) у січні-березні поточного року наростив виплавку сталі на 93% порівняно з аналогічним періодом минулого року – до 278 тис. тонн.
Згідно з даними компанії, порівняно з четвертим кварталом минулого року виробництво залізорудного концентрату склало 1,775 млн тонн проти 1,283 млн тонн (на 38% більше).
Виробництво коксу доменного в січні-березні-2023 склало 245 проти 211 тис. тонн (зростання на 16%), чавуну – 403 тис. тонн проти 392 тис. тонн (зростання на 3%), сталі – 278 проти 250 тис. тонн (на 11% більше), прокату 262 тис. тонн проти 230 тис. тонн (на 14% більше). Зростання виробництва порівняно з першим кварталом 2023 року становить від 50% до 94% залежно від виду продукції.
У березні-2024 порівняно з березнем-2023 виробництво залізорудного концентрату зросло на 52% (з 427 тис. тонн до 651 тис. тонн), коксу доменного – на 50% (з 56 тис. тонн до 84 тис. тонн), чавуну – на 27% (зі 109 тис. тонн до 138 тис. тонн), сталі – на 61% (з 77 тис. тонн до 124 тис. тонн) і прокату – на 57% (з 74 тис. тонн до 116 тис. тонн). Обсяги виробництва зросли і порівняно з попереднім місяцем – залізорудного концентрату вироблено на 14% більше, коксу доменного – на 9%, чавуну – на 19%, сталі та прокату – відповідно на 61 і 59% більше.
Таких результатів вдалося досягти, незважаючи на російські атаки, спрямовані проти енергетичної інфраструктури, та спричинені ними перебої з енергопостачанням, наголошується в пресрелізі.
Показники першого кварталу 2024 року також відображають поступовий прогрес у відновленні виробничих потужностей підприємства.
“Ми плануємо продовжувати програму виробничого розвитку, зокрема, найближчим часом наблизитися до 50% використання наших потужностей з металургійного виробництва. При цьому стабільність енергопостачання залишається значущим фактором успішного втілення наших планів”, – сказав генеральний директор АМКР Мауро Лонгобардо.
“ArcelorMittal Кривий Ріг” – найбільший виробник сталевого прокату в Україні. Спеціалізується на випуску довгомірного прокату, зокрема, арматури і катанки.
ArcelorMittal володіє в Україні найбільшим гірничо-металургійним комбінатом “ArcelorMittal Кривий Ріг” і низкою малих компаній, зокрема, ПАТ “ArcelorMittal Берислав”.
Корпорація Mittal Steel придбала 93,02% акцій ВАТ “Криворіжсталь” на відкритому конкурсі 24 жовтня 2005 року за 24,2 млрд грн при стартовій ціні 10 млрд грн, після чого меткомбінат був перейменований в “Mittal Steel Кривий Ріг”, пізніше – в “ArcelorMittal Кривий Ріг”.
Мережа лабораторій “Ескулаб” виконує свої зобов’язання, але конфлікт між власниками поставив під загрозу зриву плани розвитку мережі, повідомила медична директорка компанії “Ескулаб” Наталія Когут.
“Ті зобов’язання, які ми взяли на себе у 2024 році, ми виконуємо в частині проведення досліджень на всі 100%. Але те, що пов’язано з питанням взаємодії між співзасновниками компанії, на жаль, призупинило динамічне зростання мережі”, – сказала вона на пресконференції в агентстві “Інтерфакс-Україна” у вівторок.
Наталя Когут повідомила, що компанія у 2024 році планувала відкрити 25 відділень у Києві та Львівській області й розпочати експансію до центральних та східних регіонів України.
“Такі можливості у нас справді були. Ми вже відкрили три лабораторії поза Львовом і Києвом, але, на жаль, наразі у нас такої можливості немає”, – сказала вона.
Наталія Когут також зазначила, що з початку повномасштабного вторгнення мережа пройшла акредитацію якості системи менеджменту. Водночас “Ескулаб” щодня надає медпослуги з лабораторних досліджень понад 5 000 пацієнтам.
“Ми проводимо чесну бізнес-діяльність, жодних зловживань із фінансового боку щодо тих зобов’язань, які ми взяли на себе, у нас немає”, – сказала вона.
У свою чергу фінансовий директор компанії “Ескулаб” Андрій Дубівка зазначив, що можливі збитки мережі через конфлікт співзасновників, можуть оцінюватися в сотні мільйонів гривень, якщо не мільярд”.
“Наразі відбуваються підрахунки збитків. Ми платимо офіційні дивіденди згідно з формами звітності. Ми поставили перед собою завдання, щоб компанія була прозорою і чистою”, – сказав він.
Андрій Дубівка уточнив, що на зборах, які відбулися минулого тижня, співзасновники компанії “Ескулаб” не дійшли згоди щодо формування керівного органу компанії, тож наразі легітимним органом залишається створена згідно з рішенням зборів у жовтні 2023 року дирекція.
“На зборах учасники не досягли жодної угоди, оскільки позиція Сергія Дядюшка була чіткою: зазначена дирекція здатна й надалі виконувати свої повноваження”, – сказав він.
Зі свого боку, співзасновник мережі “Ескулаб” Сергій Дядюшко зазначив, що конфлікт між співзасновниками виник у 2023 році, коли співзасновники Станіслав Луговський і Денис Мельник зробили спробу переоформити на себе частку Сергія Дядюшка і вивести його зі складу учасників мережі. Крім того, за словами Сергія Дядюшка, його бізнес-партнери не підтримували діяльність створеного ним благодійного фонду “Ескулаб”, який опікується, зокрема, забезпеченням військових продуктами харчування, ліками та медвиробами.
“Згідно з редакцією статуту підприємства, ухваленого в жовтні 2023 року, кожен з учасників підприємства має свого представника в дирекції, отже, з мого боку один представник, із боку моїх опонентів – двоє”, – сказав він.
Як повідомлялося, раніше група компанія “Ескулаб”, що керує мережею медичних лабораторій “Ескулаб” (ПП “Перша соціальна медична лабораторія (ПСМЛ) “Ескулаб” і ТОВ “Ескулаб центр”) заявила про ризики зупинення роботи мережі через спроби рейдерського захоплення з огляду на дії двох її співзасновників Станіслава Луговського та Дениса Мельника, які здійснили рейдерське захоплення та через своїх представників у менеджменті заблокували фінансові операції “Ескулабу”. У зв’язку з цим Дядюшко звернувся до правоохоронних органів.
У свою чергу Денис Мельник у коментарі агентству “Інтерфакс-Україна” зазначив, що він і Станіслав Луговський “відсторонені від будь-якого управління або впливу на компанію”, їхній доступ до робочих місць упродовж кількох місяців блокують, а Дядюшко “свідомо приховує стан справ у фінансовій та економічній частині”.
Водночас представник Дядюшка адвокат Юрій Петровський повідомив, що учасники компанії не позбавлені права здійснювати управління нею, що підтверджують загальні збори учасників підприємства, скликані Луговським, які відбулися 12 квітня. Водночас, згідно з повідомленням Мельника, ще одні збори учасників “Ескулабу” заплановано на 19 квітня 2024 року.
Він повідомив, “що стосується операційного управління виробничими процесами компанії, то двоє учасників здійснюють таке управління через делегованих ними представників дирекції: комерційного директора – Романа Висоцького та фінансового директора – Андрія Дубівку. Наразі саме через Висоцького блокується операційна діяльність підприємства”.
Медична лабораторія “Ескулаб” входить до трійки найбільших приватних лабораторій України, законтрактована Національною службою здоров’я України (НСЗУ). До складу мережі входять п’ять лабораторних центрів і 180 пунктів забору аналізів у західних регіонах України та Києві.
У 2023 році “Ескулаб” заплатив 33,8 млн грн податків, зокрема ЄСВ – 14,97 млн грн, військовий збір – 1,33 млн грн, ПДФО – 14,034 млн грн. Входить до десятки найбільших платників податків Львівської області.
Співзасновниками ПП “ПСМЛ “Ескулаб” виступають Дядюшко, якому належить 43% компанії, Луговський (43%) і Мельник (14%). Співзасновниками ТОВ “Ескулаб центр” виступають Дядюшко, Луговський і Мельник, кожному з яких належить по 20% компанії, а також Руслана Солтані, якій належить 40%.
Частка імпортних будівельних матеріалів на українському ринку зросла з 14% 2021 року до 23% 2023 року, вітчизняний ринок виробництва будматеріалів потребує системної підтримки з боку держави.
Таку думку висловив CEO ДП “Укрпромзовнішекспертиза”, голова комітету ТППУ з питань промислової модернізації Володимир Власюк під час “круглого столу” “Будівельні матеріали. Готовність до потреб ринку на відновлення”, що відбувся в інформагентстві “Інтерфакс-Україна” у вівторок.
“Частка імпорту в покритті внутрішнього споживання в нас зросла з 14% у 202-му до 23% у 2023-му. Таким чином, навіть кошти, які йдуть через процедуру публічних закупівель, можуть значною мірою йти на імпорт. У розрізі окремих матеріалів необхідне додаткове дослідження, але тенденція до зростання використання імпортних матеріалів за розвиненої галузі загалом є негативною для економіки”, – зазначив Власюк.
Він повідомив, що наразі проводиться друге від початку війни дослідження ринку будматеріалів і здатності його забезпечити потреби країни.
“Ситуація динамічно змінюється. Але поки що немає заводів із виробництва скла, як і раніше. Є кілька (інвестиційних) проектів, але вони ще не працюють. Що стосується таких товарних позицій, як ПВХ, то виробництво відновилося, потужностей стало більше. З’являються нові потужності в цементній галузі. А ось електрообладнання – як не було до війни, так і немає. Це поки що поле для інвестиційних проєктів, які має стимулювати держава”, – вважає Власюк.
Експерт виділив ключові питання, які бізнес не зможе вирішити без участі держави.
“Що стосується стимулювання попиту, величезна роль держави, тому що вона збільшує закупівлі (на проєкти оборони та відновлення). Вкрай важливо, щоб ці кошти не йшли на імпортні матеріали. Ми розуміємо, в яких екстраординарних умовах існує Україна, у нас іде війна. Тому ми можемо, згідно з міжнародним законодавством, застосувати, наприклад, 21-шу статтю СОТ, яка дає змогу країні тимчасово припиняти свої зобов’язання, взяті під час вступу до СОТ”, – зазначив Власюк.
Він наголосив на обов’язковості фокусу на локалізації, купівлі (за бюджетні або донорські кошти) матеріалів лише за умови, що хоча б частина з них вироблена в Україні.
Важливим є питання бронювання фахівців. “Необхідно знайти баланс між потребами економіки та фронту. Для стійкості країни необхідні обидва напрямки”, – сказав він.
Ще одне ключове завдання – автономне забезпечення енергією. “Очевидно, необхідно переходити до моделі автономного забезпечення енергією, наприклад, з альтернативних джерел, насамперед СЕС. Держава має запропонувати, спільно з партнерами, оскільки коштів на це необхідний значний обсяг, хороші, економічно ефективні інструменти”, – сказав Власюк.
Споживання цементу на внутрішньому українському ринку 2023 року, яке збільшилося на 17% порівняно з 2022 роком і сягнуло 5,4 млн тонн, і надалі помірно зростатиме, вважає голова асоціації “Укрцемент” Павло Качур.
“Навіть у стані війни ми пройшли певну адаптацію. Якщо 2022 рік був шоковим, і в нас споживання цементу знизилося до 4,6 млн тонн цементу на рік проти 10,5 млн тонн попереднього року, то 2023 року пристосувалися до ситуації й вийшли на 5,4 млн тонн. Вважаю, що для воєнного часу це хороше зростання. Думаю, що у 2024 році такого стрибка не буде, але ймовірно 6 млн тонн внутрішнього споживання цементу отримаємо”, – розповів Качур на “круглому” столі “Будівельні матеріали. Готовність до потреб ринку на відновлення” в агентстві “Інтерфакс-Україна” у вівторок.
Крім того, за підсумками 2023 року експорт становив 1,24 млн тонн цементу, імпорт – 23 тис. тонн спеціальних цементів, які в країні не виробляються.
За словами Качура, потенціал виробництва цементу підприємствами в Україні на сьогодні становить 13,6 млн тонн цементу, тоді як поточні фінансові та людські ресурси передбачають споживання в 12,5 млн тонн. Незважаючи на можливість українських підприємств повністю закрити потреби ринку, є сенс планувати розширення виробництва, вважає він.
“Ми готуємося і до інших варіантів. Процеси можуть накладатися і одним з них може бути переговорний процес з Європейським Союзом. Якщо він буде успішним, то в період відновлення можуть також проходити інфраструктурні європейські проєкти. Це може призвести до збільшеного споживання цементу, і ми маємо бути до цього готові”, – наголосив глава “Укрцементу”.
Експерт зазначив, що нарощування виробництва може відбуватися в три етапи: будівництво нових клінкерних печей і розширення потужностей, відновлення заводів у Балаклії та Краматорську, а також будівництво нових цементних заводів. При цьому два підприємства вже розглядають будівництво двох нових клінкерних печей, що дасть змогу збільшити спроможність випуску цементу на 2,4 млн тонн, однак старт будівництва буде доцільним після досягнення рівня споживання в 10,5 млн тонн цементу.
Качур також наголосив на важливості локалізації виробництва в перспективах відновлення, а також захисту українського ринку.
“Підтримую тезу про максимальну локалізацію. Це єдиний варіант, щоб економіка України отримала розвиток. Але важливо й захистити наш ринок. Ми усвідомлюємо, що країни, які виступають донорами коштів на відновлення, можуть постачати й будівельні матеріали. Однак я вважаю, що в нас має бути окрема політика щодо країн, які сьогодні, під час війни, не на боці підтримки України. Нам потрібно думати, як до них ставитися, якщо після війни вони захочуть брати участь у відновленні своїми матеріалами. Вважаю, несправедливо, якщо вони отримають можливість заробити на українському ринку”, – повідомив він.
Асоціацію “Укрцемент” створено в січні 2004 року шляхом реорганізації Українського концерну підприємств і організацій цементної промисловості “Укрцемент”.